Кармата на бай Тошо стана карма и на Бойко
![.](/images/Ognyan_Stefanov/tosho_ralin.jpg)
Не стига че западните медии му набиха моментално канчето докато БНТ в лицето на неуморимия политически паж Митко Цонев го възхваляваше. Не стига и това, че му се наложи да се доуточнява от личния си фейсбук амвон, че не бил правилно разбран. Ами отгоре на всичко се скара на журналистите, че спекулирали с израза „свински опашки”, влагайки в него обиден за мюсюлманите подтекст.
И най-накрая на многострадалния ни премиер му се стовари на главата и скандалът, предизвикан от престараването на Нова телевизия. Уж да му спести сатирични задявки и критични коментари по повод на казуса с бабаитите по границата и „свинските опашки”. А му довлече и протест на интелектуалци срещу погазването на свободното слово. Та му се наложи публично да се озъби на Нова. Нарочи я дори в съучастие с комплот за клатене на кабинета. И по този куриозен начин отритна слуховете и подозренията, че се възползва от купен и контролиран комфорт в медията. И не само в тази. И то по тертипа на прословутия КОЙ.
Е, поврътливата тактика на Борисов пак надделя. Или поне така изглежда засега. Нова телевизия обаче попадна в нелепа ситуация. Най-малкото успя да възкреси един полузабравен виц от годините на Желязната завеса. „Филмът не бил шведски, а съветски, не е сексуален, а социален и не се казва „Баба дала на войника”, а „Бащата на войника”...
Получи се наистина трагикомично. Медията, биеща се в гърдите, че шведската й собственост я прави гарант за независимост и обективност бе уличена в най-примитивна цензура.
Само в рамките на някакви си 48 часа карикатуристът Чавдар Николов попадна в положението на сатирика Радой Ралин и художника Борис Димовски отпреди 48 години. Тогава, в паметната 1968 г. е иззета и поставена под възбрана малката книжка с епиграми „Люти чушки”. Параноичната партийна цензура открива в илюстрацията към епиграмата „Сит търбух за изкуство глух” обида към Първия в държавата Тодор Живков. Опашката на нарисуваната свиня приличала на неговия официален подпис. Следва гонка за авторите. Те са професионално отсвирени с години. Лепнато им е клеймото на заговорници срещу социализЪма, както упорито произнасяше заветната дума Човекът от народа. И до наши дни обаче „Лютите чушки” на Радой Ралин и Борис Димовски остават символ на дисидентството и съпротивата срещу авторитарната глупост.
През 2016-та, в разгара на европейската ни идилия, една медия с шведска собственост и с французин за изпълнителен директор със замах ни върна в стария черно-бял филм под знака на Човека от народа. Направи го в поредица от суетливи действия. Така, че сравненията между „Тато” и следовника му „Бате” звъннаха като стара песен на нов глас. Борисов в момента не печели от това. Десният антикомунистически огън срещу него се засилва откъм Реформаторите на Радан Кънев. Те неуморно се бъзикат, че управлява в таен съюз с мафията на бившите ченгета и номенклатури, преоблечени като олигарси.
Както вече и глухите разбраха, Нова свали от сайта си и от канала си за видеосподеляне анимирана карикатура на Чавдар Николов. Богобоязливото действие бе предприето веднага след излъчването й в сутрешния блок „Здравей, България”. Отначало без обяснение. След първите признаци, че гръмва скандал последва оправдание с бизнес аргументи. Шаржовете страдали от слаб рейтинг във VBOX 7. Договорът между художника и Нова Бродкастинг груп бил изтекъл още в края на март.
И друг път подобни счетоводни оправдания са влизали в ход при съмнения, че медията изритва водещи, подразнили слуха на някое високопоставено началство. Все едно дали прякорът му е КОЙ или ТОЙ. И оправданията са минавали метър, похлупени от все по-натрапчивото напоследък повторение на мотото на новините: „Свободни да виждаме истината”. Но то все повече звучи като компенсаторен рефлекс. Така моралистите замазват склонността си към пошли изневери със съседката чрез демонстрации на семейно щастие.
Обаче пиеската в стил „обидена невинност” не спря до тук. Шефът на телевизията Дидие Щосел ритуално си посипа главата с пепел в безпрецедентно извинение. Представете си на неговото място в идентична ситуация директора на някоя частна френска или германска телевизия. И ей Богу, няма как! А Дидие изведнъж се сети, че е чужденец в непонятната българска среда. Нищо, че е в България вече толкова време след шумното му изгонване от прочута лондонска банка преди години. Историята знае защо, но засега предпочита да замълчи.
Междувременно французинът успя да купи и да препродаде една малка тукашна музикална телевизия и не само. После да оглави Диема груп. Преди това да бъде в борда на директорите й и както твърдят вътрешни хора, рамо до рамо с един от скъпоценните адвокати на Делян Пеевски, известен като експерт по офшорките /му/. После да съдейства за продажбата на Диемите на шведите от MTG. Докато спечели и шефското място в групата на Нова. Да се впусне и в куп други хитри бизнес начинания с български привкус. Да е женен за българка с интересно минало /според някои жълти публикации, свързано с обятията на убития пернишки наркобос Райко Кръвта, нарочен посмъртно за екзекутор на Георги Илиев от Светлозар Костов, титаничният главен секретар на МВР при Орешарски/. И с българска тъща се прослави Дидие. Според откровенията му, тя го съветвала кой журналист става за водещ и кой да си ходи. Според запознати обаче, не само тя го съветва. И не само по силата на семейните връзки, а на рекламни и бизнес обвързаности, включително и със знакови олигарси. Имената на някои от тях личат по рекламните клипове на сирена и лафки. На други – по хазартния характер на фаворизирани продукции.
Сега обаче мосю Щосел изплака, че нещо недоразбрал. Че зле управлявал ситуацията с Чавдар Николов и се объркал с интерпретациите. Ани Цолова пък два пъти извъртя палавата видеокарикатура в знак, че цензура в Нова няма, просто бизнес и нищо лично. Но неведоми са не само пътищата Господни, но и превъплъщенията на свободното слово – според посоката на вятъра и на т.нар. корпоративна етика. За колегиалната тук не става и дума. Става дума за навеждане в търсене на индулгенции от властта. Което доказва, че в други случаи властта ги е раздавала. Естествено, не безплатно.
Вицепремиерът Томислав Дончев наскоро обяви например, че за миналата година на телевизии, радиа и вестници са раздадени около 42 млн. лв. по линия на различни министерства и техните комуникационни /евро/стратегии. Това ставало без търгове и конкурси. Но практиката щяла да бъде спряна и преразгледана в духа на новите антикорупционни пориви на кабинета Борисов 2.
И за капак на цялата карикатурна мелодрама, „Господари на ефира” организира връчване на Златен скункс на шефката на директорския борд Силва Зурлева. В знак, че уж не цепят басма никому. Включително и на тези, които им пускат сочни късове от телевизионната шоу-баница. Скунксовата сценка беше връх на сладоледа. Госпожата не напразно в разни интервюта се гордее, че лично е измислила победоносното рекламно послание за марката гръцки сладоледи: „Делта”: връх на сладоледа.
Според нейни някогашни вестникарски признания, именно така е започнала блестящата си бизнес кариера в зората на 90-те. Тогава като дясна ръка на бизнесмена от Гърция Костас Ливадас провидението я осенило с легендарната фраза. И очевидно не само с нея. Свидетели разказват, че в кабинета на Силва, в съседство с този на боса Ливадас оставала за дълго Ирена Кръстева, майката на преуспелия млад мъж Делян Пеевски. По онова време мама Ирена е била особено близка с гръцкия предприемач, твърдят същите свидетели. Но в сегашната телевизионна битност на г-жа Зурлева следите на тази култова връзка са елегантно туширани. За сметка на почти официализираната й роля в Нова тв - на буфер, комуникатор и медиатор между елитни политически и бизнес върхушки през годините. Затова в тесни кръгове е широко известно, че с Бойко Борисов я свързва 20 годишно приятелство. Дамата го изтъква, не го крие. Което не й е пречило да бъде забелязвана на опера в Лондон или във Виена в компанията на Моника Станишева, например. Не е ясно дали в качеството й на съпруга на бившия БСП лидер и премиер Сергей Станишев. Или с функцията й на преразпределител на обществени, рекламни и европари за различни медии. С тези свои финансови и кулоарни възможности Моника израстна до фактор за осъществяването на властови и бизнес комбинации от всякакъв характер. Включително и в конструирането на марионетния кабинет на Пламен Орешарски след свалянето на Борисов 1 от власт.
Но това са подробности. Както и слуховете, че Силва Зурлева си била уредила посланическо място в Гърция благодарение на средищната си роля в политико-медийните игри. Освен това, съпругът й е работил по гръцка линия като представител на военното разузнаване още при Тато. А както е известно, изградените от тогава мрежи не се разпадат. Сега обаче шансовете й професионално да прояви дипломатическите си дарби били намалели. Доказвала го острата реакция на Бойко Борисов срещу опасенията за цензура в Нова телевизия, приписвани на него. В очите на медийните интриганти това бил буквално знак за скъсване. И защо не? Борисов се слави с майсторството на резките обрати в стари дружби. Може би в това се крие част от чара му на практичен политически самец, който захвърля зад гърба си изчерпани съюзи и съзаклятия. Естествено, в името на стабилността /му/...на какво друго.
Поръчковото изпълнение на „Господари на ефира” обаче бе лишено от всякакъв чар. Задачата да препере репутацията на Нова телевизия бе очевидно спусната в отговор най-безподобния медиен скандал от последните години. Проблемът е, че вместо да го потуши, Нова се въвлече още по-дълбоко в блатото на нагаждачеството, гримирано като неподкупност. „Господарите” също си плюха на фасона на непокорни зевзеци.
На репортера Боби Ваклинов бяха спестени усилията да тича и да се поти, както обикновено му се налага в гонитба за поредната вип жертва, нарочена за наградата за гафове. Г-жа Зурлева очакваше госта си добре соанирана и готова за инсценировката в личния си кабинет. Гледката на договорения Скункс беше тъжна, придружена с нервни жестове и сухота в устата, с откровен страх в очите на госпожата, че губи благоволението на силния човек в държавата. И пак със същият двуличен лайтмотив: няма цензура, просто бизнес, нищо лично! Марио Пузо би се обърнал в гроба.
Боя се, че Борис Димовски и Радой Ралин също ще се обърнат. Последният епизод от ведомствения сериал със „свинските опашки” гласи, че Нова е поканила карикатуриста Чавдар Николов да се върне. И че напук на главната си роля в протеста срещу цензурата, той ще се върне. Очертава се римейк на още един виц от соца: „Карикатурата на карикатуриста окарикатурява карикатурата на карикатуриста”.
Да се смее ли човек? Да плаче ли? Или да обърне гръб на цялата тази помиярщина, наречена българска публичност?
Яна Михайловска
Моля, подкрепете ни.
![Visa](/theme/03/assets/img/pmcards/visa.png)
![Mastercard](/theme/03/assets/img/pmcards/mastercard.png)
![Visa-electron](/theme/03/assets/img/pmcards/visaelectron.png)
![Maestro](/theme/03/assets/img/pmcards/maestro.png)
![PayPal](/theme/03/assets/img/pmcards/paypal.png)
![Epay](/theme/03/assets/img/pmcards/epay.png)